Mindig feljön a nap
2013. január 28. - Látogatók száma: 62
Gratulálok az irásodhoz, valódi érzéseket, problémákat feszeget.Valamikor én is az épitőiparban dolgoztam, megértem fényesebb időszakot és mélypontokat is. Nagyon jól tudom a körülményeket, ami már régen volt, de mintha a helyzet nem változott volna semmit. Sőt, a fiataloknál sem sok a remény..
Néha elgondolkodom, igy utólag visszatekintve.Az ember súlyos évtizedeket becsülettel végigdolgozik, ami tele van megalkuvással, megalázással, de csinálja a családért és abban reménykedik, ha nyugdijba megy, megpihen.Aki szerencsés- magamat is annak tartom,-eléri a nyugdijazást. De súlyos árat kell fizetni érte, az a sok "dolgos év" nyomot hagy. Olvastam valahol, hogy az ember azért dolgozik, hogy öreg korában legyen miből fizetnie a dolgozás következményeit...Igaznak tartom és mint irtam, ez a szerencsésebb eset. Mert van, aki ezt meg sem éri..Igy van ez az élet minden területén..
Pussz. Ilona
Kedves Yolla!
Gratulálok az irásodhoz, valódi érzéseket, problémákat feszeget.Valamikor én is az épitőiparban dolgoztam, megértem fényesebb időszakot és mélypontokat is. Nagyon jól tudom a körülményeket, ami már régen volt, de mintha a helyzet nem változott volna semmit. Sőt, a fiataloknál sem sok a remény..
Néha elgondolkodom, igy utólag visszatekintve.Az ember súlyos évtizedeket becsülettel végigdolgozik, ami tele van megalkuvással, megalázással, de csinálja a családért és abban reménykedik, ha nyugdijba megy, megpihen.Aki szerencsés- magamat is annak tartom,-eléri a nyugdijazást. De súlyos árat kell fizetni érte, az a sok "dolgos év" nyomot hagy. Olvastam valahol, hogy az ember azért dolgozik, hogy öreg korában legyen miből fizetnie a dolgozás következményeit...Igaznak tartom és mint irtam, ez a szerencsésebb eset. Mert van, aki ezt meg sem éri..Igy van ez az élet minden területén..
Pussz. Ilona
Az utolsó 17 évemben egy országos kereskedelmi cég ingatlangazdálkodási vezető menedzsere voltam. Láttam egy-két dolgot. Fehér holló voltam az önkormányzatoknál és a vagyonkezelőknél, meg a bérlőinknél, mert nem volt zsebem. A béremből éltem, nem lehetett megvenni, pedig próbálkoztak jónéhányan. A becsületem nem eladó.
Nem gazdagodtam meg, de nyugodtan éltem.
És bármikor bárkinek kegyetlenül megmondhattam a véleményem, mert nem tudtak velem mit kezdeni. A kegyetlenség az igazságra vonatkozik, amely oly kellemetlen tud lenni annak, akinek vaj olvadozik a buksiján.
Szóval, az alvállalkozó alvállalkozóinak az alvállalkozója....Láttam ilyeneket az üzletek felújítása során...
No, és a multi plázák sem semmik...odagyűlnek a nagyképű, üres szívű és fejű fiatalok, és azt hiszik, hogy oszthatják az észt...néhányat megtanítottam arra, hogy a nagy mellény még ehhez kevés, hogy az olyan öregeket, mint én, zsebre tegyék.
Pussz: Yolla